MIN FRU ÄR EN UTOMJORDING
HADDONKIRK FORSKNINGSLABORATORIUM
Vilket vackert paraply. Min frisyr!
-Dr Mills? - Dr Budlong? -Moronsini och Carvalho, kom.
Han ska inte tro att han får förstöra mer apparatur.
-Vad tror han? -Jag var mammas älsklingsbarn.
Dr Mills. Dr Mills.
-Sista varningen, dr Mills. -Klystron får inte övergå 330.
Så sa ni förra gången det regnade.
Vet ni vad det kostar att reparera ett Klystronrör?
Det ska inte hända igen. Ni har mitt ord, jag lovar.
Han kan inte spränga ert Klyman...Klybergrör.
Vi ska träffas på Mingle's i kväll. Vet ni vad det betyder?
Att det bjuds på smårätter.
Alla sekreterare och kosmetologer är där.
1900-talsmusik.
Tror ni att det finns liv på andra planeter?
-Det finns inget liv i detta rum. -Just precis.
Men er bror vill skicka en radarsignal ut i rymden.
Det skulle ta 92 år ut och 92 år tillbaka.
-92 år? Vi är försenade, Steve. -Sannerligen.
Det finns inget där ute, dr Mills. Bara vi.
Överskrid inte 300, annars drar jag in era pengar.
-Dr Strangelove har gått. Kom nu. -Jag kan inte i kväll, Ron.
Det regnar. Jag har en annan destination i åtanke i kväll.
Magellanska molnen. Det låter som en negligé.
Nej, det är namnet på vår granngalax, Ron.
-Ska du skicka en radarsignal dit? -Nja, det går inte.
Då måste man vara snabbare än ljuset.
Bry dig inte om den där. Håll ögonen här.
-Jag gillar Magellanska molnen. -Vi kan inte nå dit.
Om vi förstärker Klystron med blixtar-
-kanske vi kan nå utanför solsystemet.
-I teorin, åtminstone. -Visst. Säg något jag inte vet.
Sekreterare är som djur när det gäller gratis mat.
Reflektorerna linjerar var 19:e månad.
Det är perfekt nu med regnet och blixtarna.
När träffade du en kvinna senast, Steve?
I januari -86. Nej, mars -86.
Elizabeth Conway och jag såg Halleys komet. Superbt.
Hur kan vi vara bröder? Vi har inte en enda gen gemensam.
-Inte över 300 kilowatt. -Visst.
-Jag vinkar inte. Inte över. -Tack. Ha så trevligt.
Vi hinner inte. Vi går ner under tre centimeter.
Det regnar. Jag blir blöt!
Det är en Ralph Lauren-kavaj. Och den luktar.
Toppen. Blöt och illaluktande. De lär svärma runt mig.
Känner ni fisklukten, killar?
Det är ju jag...!
-Hjälp mig vända parabolen. -Var ska blixten träffa?
-Precis här. -Här?
Det var nästan min sko!
Ursäkta mig.
Hela vägen upp.
Vad tusan är det här för något?
Klystronröret klarar 400 megawatt vid 60 GHz oscillation.
Toppen. Det måste vi berätta på Mingles. Vetenskapligt strunt.
Förbannade skrot. Jag hatar det.
Nu måste vi bara tygla blixten.
Ja! Det är bra. Blixten.
-Är det här viktigt? -Bara om det funkar. Andas djupt.
Dröjer det länge? Singelkvinnor väntar inte.
Förbered initiering av systemet. Nu!
Herrejösses!
Vi har den! Vi har den.
Vi fångade den! Jag älskar dig!
Vad händer? Steve?
Vad händer?
-Mills! -Mills!
Vad händer?
Klystron!
Larm i enhet två.
Brandvarning i laboratoriet.
Jag är helskinnad!
Underbart!
Vad nu? Herregud!
Den fortsatte ut ur solsystemet och galaxen.
Vi färdades snabbare än ljuset.
Hur tusan gick det till?
Dr Budlong? Vi har precis...
11 sekunder kvar. Mills fintar vänster.
Förbi Magic Johnson. Kareem i popcornmaskinen.
Varför kan jag inte dunka? Är det för mycket begärt?
Fick du sparken för att du kom ut ur galaxen?
Vi använde blixten.
Jag kortslöt alla telemetrispårare och monitorer. Jag har inga bevis.
Det är orättvist. Vad ska vi göra?
-Jag får väl lov att ta ett... -Vad då?
...lärarjobb. Du vet väl hur det är?
-16 sökande på varje tjänst. -Jag sitter mer barnvakt.
-Eller bär ut tidningar. -Gör tjejer det nu för tiden?
Det är vackert där uppe, inte sant?
200 miljarder stjärnor i vår galax.
Mitt kontor är där uppe.
Jag önskar att mamma hade fått uppleva det du gjorde.
Hon hade bjudit hela kvarteret på champagne.
Hittar du nån som hon igen?
Jag vet inte det, Jess.
Det är nog lika svårt som att bevisa att det finns liv på andra planeter.
Ungefär en chans på 16 miljarder.
Vad ska vi äta, Larry Byrd?
Fiskpinnar. Pop Tarts. Djupfryst pizza. Allt som går att mikra.
Nå, Dave. Kan vi se Sirius i kväll?
Den kallas även hundstjärnan.
Kom.
-Det är en liten planet. -Hälften som vår, men full av liv.
-Har du bemästrat det än? -Självklart.
Jag ska lära dig allt jag vet på 20 minuter.
-Vi närmar oss ljus 35. -En rekordglidarfart.
-Vi är snabbare än de trodde. -Titta, där är Saturnus.
-Kan vi stanna där på hemvägen? -Kanske.
Varför kan jag inte placera Neptunus i den här bilden?
Vänta, så där ska det vara.
Neptunierna kommer inte att gilla det. Vi får se.
Titta på Neptunus nu!
-Vi kommer för sent. -Titta.
Jag har inte skrivit ansökan.
-Kom nu. -Universum är i kaos.
Ta på dig den här.
Fungerar de här aldrig?
En modern glödlampa har tio minuters livslängd.
Det är inte lampan, utan knappen.
Du har sagt att du ska laga den.
-Du är hopplös, pappa. -Har vi inga strumpor?
Jag visste det. Torra. Jag har gräddat dem sedan i går.
Ser du något annorlunda med mig, pappa?
-Jag har behå. -Du är ju bara 13 år!
Herregud! Du är 13.
Behå.
Fick du rätt axelbandsstorlek, då?
Kupstorlek. Ja, A-minus.
Jag säger då det. Var har jag hållit hus?
-Hur lär jag mig allt på 6 minuter? -Det är en underutvecklad planet.
Mondschein 40 är det mest avancerade forskningslabbet i universum.
De har funnit att du måste vara den vackraste kvinnan på planeten.
Män lär falla på knä, förråda sina länder-
-och ge bort egendomar för en vacker kvinna.
-Måste jag äta? -Nej. Vi stannar bara 24 timmar.
Det här är vårt betydelsefullaste uppdrag.
Jag är dåligt förberedd. Du är Jorden-experten.
Men du är vår främsta utomgalaktiska sonderare.
Du vet rådets direktiv. Jag kan bara vara din rådgivare.
-Stämmer forskningen? -Mondschein 40 har aldrig fel.
Bra. Då sätter vi i gång.
-Det smakar så gott. -Lite att äta?
Kimberly! Har du träffat min bror Steve?
Se upp med honom. Han bryr sig alldeles för mycket, som en sparv.
Du har något på läppen.
Ja, just det. Det är lite dipp.
Tandtråd är viktigt, ja.
Det första jag gör på morgonen är att köra med tandtråd.
-Det är underbart. -Undviker du mig, Ron?
Hej! Hej...
Hej.
Är ni dr Steve Mills?
Det är han som dansar med sin dotter.
Får jag bjuda på något?
Tack. Underbart gott.
-Hej. Är ni dr Steve Mills? -Ja.
Kan ni redogöra för radarstrålens sammansättning?
Försök inte. Er älsklingsfärg är rött.
Ni älskar lasagne och ert favoritrockband heter Pink Fred.
Jag föredrar grönt, är allergisk mot pasta och älskar Rachmaninoff.
Och det heter Pink Floyd, inte Pink Fred. - Inte sant, Jessie?
Kan du hålla den här åt mig, är du snäll?
"Hej, hej, vi är Monkees. Det sägs att vi apar oss".
"Men vi är för upptagna för att snäsa av någon."
Det är Nixon som gäller!
-Dick Nixon? -Som du vill.
Vi ses, kompis.
-Jag gillar din jeep. -Nu är måttet rågat!
Nu är måttet rågat för min del också.
Spenat? Mina händer är så kalla.
Jag heter Karl-Alfred, jag Jag heter Karl-Alfred, jag
Jag är stark för jag äter spenat
-Jag heter Karl-Alfred, jag -Karl-Alfred?
Det här är tillägnat dig.
Snygging!
Kan du berätta om din radarstråle nu?
Knastelegram, eller hur?
Dakapo! Dakapo!
Vilken mardröm. Ingenting stämde! Maten var fel.
Fel klänning och vad är detta?
Hatten är för stor. Allt jag sa var galet.
Vänta lite. Skyll inte allt på mig.
Jag sa inte att spenat värmer.
-Vem var det, pappa? -Ingen aning.
-Men ingen verkade gilla henne. -Gjorde du det?
Hur får vi dr Steve att skicka signalen nu?
-Han tror jag är tokig. -Lugna ner dig nu.
Du måste gå tillbaka in dit igen.
Och du.
-Hej. -Hej.
Jobbigt rum.
-Förlåt om jag sa dumma saker. -Inte alls. Ni var underhållande.
Jag fick för mig att ni var proffs...av något slag.
De kommer att berätta för sina barnbarn om det.
Har ni gjort några radaröverföringar-
-som kan ha penetrerat andra galaxer?
-Ja, det har jag. -Och vad hände?
-Det är ganska invecklat. -Testa mig.
Det var den vackraste kvinna jag har sett.
Näst vackraste, menar jag.
Tredje. En hund.
Jag sprängde alla backupsystemen, inklusive telemetrispårarna.
Försvarets killar var rasande, eftersom de spårar missiler med dem.
Jag tråkar bara ut dig.
-Nej, fortsätt. -Bra.
-Vad vände sedan? -Jag vet inte riktigt.
Något jag gjorde i labbet. Jag glömde nog att anteckna och så.
-Visa mig vad ni gjorde. -Kan inte. Jag fick sparken.
Jag fryser lite. Har ni något emot om jag...
...stoppar händerna i era byxfickor? Det var skönare.
Var kommer du ifrån, Celeste?
-De nedre länderna. -Jaha, Holland.
Ni har underbara fibrer, för en astronom.
Du har händerna fulla nu.
-Jag kommer inte in i labbet. -De tänker kyssas!
-Vet han hur? -Självklart.
Jag såg honom göra det en gång 1983.
Jag är ett ruttet äpple.
Ursäkta mig lite.
Jag är felklädd, eller hur? Hur ska jag klä mig?
Tack. Det här ska jag inte glömma.
-Håll i den här. -Vad gör du nu?
Jag måste byta om.
Får jag föreslå en lämpligare plats?
-Som...baksätet i min bil. -Som du vill.
Så där. Nu har jag bytt om.
Är det här godtagbart?
Syns det att jag dreglar?
Vad i...
Beklagar, dr Mills. Dr Budlong har förbjudit mig att släppa in er.
Jag glömde ett pennställ på mitt rum.
Jag är från försvarets avancerade forskningsprojekt.
-Jag måste få komma in. -Har ni någon legitimation?
-Här. -Där - försvarsdepartementet.
Hon är från försvarets forsknings- projekt och jag är med henne.
De har inte ändrat några inställningar.
Det är bara ett Janskybaserat teleskop-
-som brukade förekomma i mycket större omfattning.
Ni måste ha haft en enorm kraft.
-Var är Klystronröret? -Jag ska se efter.
-God afton, Olaf. -Trevligt att dr Mills är tillbaka.
-Vad menar ni? -Han är i laboratoriet just nu.
Det orkar inte bryta igenom våra sköldar. Inte ens med blixt.
Reflektorernas funktion är uppenbar.
De skulle inte upptäcka en sådan kraft förrän om 100 år.
Men så snabbt? De har ju inte listat ut Stonehenge än.
Han måste dölja något.
Dr Steve ljuger.
-Vem är ni? -Vem? Jag?
Vad gör ni här?
Var är Mills? Rör inte mina apparater.
Ja... Ja.
Jag ska nog åka hem nu.
Ja, ja. Jag måste hem till den där goda pajen.
Håll fast i räcket här.
Välkommen till mitt kontor. Sändare nummer K-D-113-B.
Precis som alla de andra, fast den är min.
Insåg ni vad ni gjorde när ni invaderade en annan galax?
Det var ingen invasion.
Galaxen skötte sitt.
Kanske en galax där krig inte längre finns.
Alla lever i harmoni med varandra.
Det är inte en massa snurr hela tiden.
-Varför darrar ni? -Jag ville kyssa er redan då.
Ni var så vacker och sårbar.
Så började ni rimma, prata och sjunga.
Jag ville använda all min kunskap om radarastronomi för att skydda er.
-Får jag kyssa er? -Gör det ont?
Inte så som jag gör det.
Vad?
KYSS:
1. En beröring med läpparna åtföljd av tryck eller sug.
2. Chokladgodis tillverkat i Hershey i Pennsylvania.
-Så där. -Vad...?
Det är bra.
Jag har aldrig upplevt något liknande i hela mitt liv.
Måste jag äta Pennsylvania-chokladen nu?
Förlåt? Vi måste nog ut härifrån.
-Har ni sagt allt om överföringen? -Jag tror det.
Vi kanske borde utforska den lite mer.
-Jag borde köra hem er. -Nej! För långt. Vi åker till er.
-Känner ni samma som jag? -Mer.
Jag drömmer, jag drömmer.
"Livet kunde vara en dröm. Sha-boom."
-Som er stora poet säger. -Ja...
Välkommen till familjen Mills hem.
Oj, jag beklagar. Det är hattar.
Den har samlarvärde. Den tillhörde Jimmy Durante.
"Ha-cha-cha-cha. God natt, mrs Calabash, var ni än befinner er."
Inte? Han sjöng och dansade i filmer.
Kom in och slå er ner. Stjäl ett askfat.
Jag ska titta till Jessie. Gå inte-
-annars måste jag krypa under sängen och andas damm för evigt.
Vet han verkligen inte hur han åstadkom överföringen?
-Vad är det där? -Hund. Högt uppskattad på planeten.
Sitter ofta intill brandposter.
Dr Steve ljuger. Lämna honom inte ensam.
Han bryr sig inte längre.
Såg du hur han blev het och hjärtslagen ökade när han kysstes?
Och det blev mer av honom där nere.
Det är bara på låtsas. De är tränade att ljuga.
Han kanske bränner papper just nu!
Herregud!
-Visst är hon fin? -Ja.
-Vem är hon? -Min dotter Jessie.
-Kort. -Kort?
-Hon är bara 13. -13?
-Hur gammal ser hon ut att vara? -600-700. Men kort.
-Ska vi inte gå in där? -Sovrummet?
Ni ville prata. Varför ska vi gå ända ner igen?
Tror ni att jag är miljardär eller kändis?
Ni är dr Steven Mills, en fysiker som tjänar 25 000 dollar om året.
-Vill ni fortfarande gå in dit? -Jajamän.
Jajamän? Jajamän!
Ni är den första person som fått mig att skratta sedan...
Om vi går in där, är det tänkbart att jag vill kyssas mer.
Det var behagligt, men jag hoppas att ni vill mer än så.
Hallå. Kommer du ihåg mig?
Du är så underbar. Rolig, intelligent-
-du förstår mitt jobb och nu vill du ha sex.
-Vill jag ha sex? -Vill du inte det?
-Vill du? -Ja!
Det vill jag med. Så fort jag får veta vad det är.
-Jag måste gå till badrummet. -Naturligtvis.
Vad är sex för något?
Vad?
Du hörde mig. Vad är sex?
Ett ögonblick, bara. Vänta lite.
-Titta här. -"Sex: 1. kön."
"2. Latin för 6. 3. En lyxig affär på Fifth Avenue."
"4. (Raderat.)" Raderat?
-Vad då raderat? -Lugna dig. Ett ögonblick.
Ett ögonblick. Här har vi det.
Din penis är ett vapen, precis som ditt gevär.
Militären väntar sig att du skyddar den. Håll den torr.
-Slå upp era manualer, mannar. -Vad?
-Är det allt? -Lugn. Här står något annat.
"Debbie gör Dallas"?
"Debbie gör Des Moines." "Debbie gör D†usseldorf."
Den där Debbie verkar flitig. Vad är det här?
Titta bakom dig.
Jag kan göra det där. Antar jag.
Jag tror inte mina ögon. Hoppsan!
Det är ju äckligt.
Jag kan inte göra det där...det där!
Det är det konstigaste jag har sett.
Därför slutade vi med det för 3 000 år sedan.
-Klarar jag av det? -Säkert.
Utöver bränsle är du helt människa.
-Men vill du? -Tja, kyssandet var inte så dumt.
-Överge mig inte här! -Jo, det gör jag.
Jag har order att vara med och observera allt du gör!
-Glöm det! -Satmara!
Gud, vad du är vacker.
-Är allt som det ska? -Ja, sluta inte.
Du... Ser du...?
Det var underbart, dr Steve.
Jag känner mig överkörd av ett tåg.
Du behöver inte kalla mig dr Steve i fortsättningen.
Vad dum du är, Steve. Vi kunde ha gjort det här hela tiden.
-Vi träffades för tre timmar sen. -Jag vet. Varför dröjde du?
-Vet några andra om det här? -Det kan jag inte tänka mig.
Att älska, menar jag.
Du skulle bli berömd om andra i världen visste vad du kan.
-Säkert? -Oh, ja.
Jag trodde att jag var som alla andra.
Håller alla på med det här? Tänk, vad energi som produceras.
Rätt kanaliserad kan den energin skjuta hälften av er ut ur galaxen!
Vi gjorde några datorsimulationer.
Om vi tyglade energin i Martin Sheens manliga släkt kunde vi nå Pluto.
-Jag vet inte om jag kan redan. -Det kan du visst.
Celeste. Varför just jag, Celeste?
Därför att du är känslig och en särling.
Och slet för att ta dig igenom universitetet-
-har två doktorsgrader och en förtjusande oskuld.
En drömmares egenskaper.
Plus att för fem år sedan-
-gick din fru bort och lämnade dig med Jessie, 13 år.
-Det var alltså så den personen var. -Var fick du veta allt det här?
Jag kan läsa det. I dina ögon.
Nej, det är på barnnivå. Det här duger inte.
WILLIAM SHAKESPEARE
"Varsel"
"Ut på yttersta grenen"
Whiteside. Jag ska fira jul med dig.
Tror jag. Jag stannar en månad eller går nu.
Jag vet inte. Allt är så osäkert.
Har du känt att du vill gå
Eller att du ville stanna
-Jag ska... -Håll truten, din skolkare.
Jag älskar dig, Whiteside. Älskar dig!
Bon appetite, Dave.
Hur mår du och dina löss i dag, Dave?
-Mår du bra? -Ja, jag mår bra.
Jessie, Celeste. - Celeste, min dotter Jessie.
-Har du sovit över här? -Bara för i natt.
Det är ju underbart, pappa. Nu måste jag kila.
Var trogen din skola.
En glad kort person..dotter.
Nästan lika glad som sin farsgubbe. Jag.
Jaha. Ja, jag är också glad.
-Jag tror...jag tror... -Ja?
Blir du rädd, om jag älskar dig?
-Bara du inte slår till mig. -Jag menar allvar.
-Ska vi åka till San Francisco? -Nej, jag måste i väg i kväll.
-Vart ska du någonstans? -Hem.
-Till Nederländerna? -Säg Holland, jag förstår.
-När kommer du tillbaka? -Jag kommer aldrig tillbaka.
Aldrig? Varför, varför? Varför kan du inte komma tillbaka?
Celeste, jag kan inte rå för att jag låter desperat.
Jag vet att det är plötsligt-
-men du är det bästa som hänt mig.
Jag ser på dig och fattar inte vad jag känner för dig.
Jag är hopplöst, vansinnigt, förälskad i dig.
Jag kan inte låta dig försvinna. Jag kan inte.
Inte nu, inte någonsin.
-Och? -Vill du gifta dig med mig?
-Gifta mig? -Ja. Snälla.
-Det var oväntat. -Jag vet att det har gått snabbt.
Men jag har väntat i fem år på dig.
Förut tänkte jag bara på forskning.
Nu kan jag inte tänka på annat än dig.
-Dina ögon, din hud, håret, ansiktet. -Kan du tänka på forskning sen?
Ja, bara jag vet att jag har dig och att du inte försvinner någonstans.
Det kommer ju lite plötsligt. Ta en kort promenad och tänk över saken.
Jag ska tänka på det.
-Du ska väl inte gå ut så där? -Nej, givetvis inte.
Hon är originell. Hon måste svara ja.
Du skulle förbereda mig på 24 timmar, det är bara 12 nu.
Du sa inget om spenat, kyssar eller sex. Eller att gifta sig.
-Går det alltid så snabbt här? -Du kan inte gå klädd så här.
Jo, det kan jag. Jag vet hur de fungerar här.
De tror att jag startar en trend.
Kontakta Rådet och säg att jag vill ha dem här genast!
-De ville ha ett öppet fält. -Jag hittade det i telefonkatalogen.
-Är det kristna och lejon? -Nej, fel tidsram.
-Var är överföringen? -Vi gör framsteg.
Vår gravitation har ökat trefaldigt!
-Misstänker objektet vem du är? -Nej.
Gör flickan det?
Hon såg Celestes tidningar bli till en klänning.
-Döda henne! -Nej. Hon betyder ingenting.
Kort, oerfaren. Bara en dotter.
-Men vi har ett problem. -Ja?
Objektet kan inte tänka på forskning om han inte får gifta sig med mig.
Gift dig med honom, då!
Vi vet ju inte vad det betyder.
Ett ögonblick.
Enligt Mondschein 40 innebär äktenskap det här:
"Han slåss med turkarna och du tar på dig kyskhetsbälte."
Just det, fel århundrade.
Så här är det: "Du lagar mat, städar och serverar honom martinidrinkar."
Fel igen? Det här är löjligt.
Fel årtionde. För gammalmodigt.
"Det moderna äktenskapet."
"Inga regler, men om han gör fel"-
-"kan du tända på honom medan han sover och alla älskar dig."
"Fast då måste du ha mer sex."
-Jag gör det! -Omedelbart.
Jag vet. I morgon är sista dagen reflektorerna linjerar på 19 månader.
-Om det inte blixtrar? -Vi ordnar blixtarna.
Se till att han är mätt och håll hans fötter rena.
-Ni bleknar. -Det är gravitationen.
Du är vårt sista hopp.
Gör han inte överföringen, är vår planet dödsdömd.
Jag förstår.
-Ni träffades ju i går kväll. -Det var likadant med din mamma.
-Då väntade du en vecka. -Vi visste redan från första kvällen.
-Du vet inget om henne. -Allt jag behöver veta.
-Jag har pratat med honom. -Hon vill ha dina pengar.
Jag har absolut ingenting av värde.
-Hon har förmyndarmedel. -Förmyndarmedel?
Jag fattar det inte. Varför händer det här dig?
Medborgarskap! Hon vill ge amerikanernas jobb till holländare.
Det är därför hon är här.
Det är så orättvist. Jag menar...
Min bror gifter sig med den vackraste kvinna jag sett.
Och de träffades hemma hos mig.
Tack för omtanken, Ron. Men det här är nåt jag verkligen vill.
Har du aldrig velat något så starkt?
Det är ditt bröllop. Det finns bara en kvinna jag skulle gifta mig med.
-Prinsessan Stephanie av Monaco. -Menar du det?
Det visste jag inte. Varför är hon den utvalda?
Världens mest perfekta kvinna och hon vill inte veta av mig.
Fräscha upp din franska och tennisen, så vem vet?
Nu ska jag gifta mig med min prinsessa. Önska mig lycka till.
Du har redan fått för mycket tur.
Var fann hon brudklänningen?
Har hon en med sig, i nödfall?
Jag hoppas det. Gå ner nu och var min best man.
-Gå, farbror Ron! -Min dejt är 1,85 lång.
Gå och säg till Celeste att det är dags nu.
Jag lämnar dig på stolen. Du skulle se alltför konstig ut.
-Jag är hungrig. -Tur att vi besökte järnhandeln.
Ficklampsbatterier. Primitivt, men näringsrikt.
Hon åt batterier! Hon tog tre ficklampsbatterier och åt dem.
Hon bara sjönk ihop. Och hon pratade med någon som inte var där.
Du vet väl att jag älskar dig mer än någon annan i hela världen?
-Inget får komma mellan oss. -Men hon åt batterier, pappa!
Nu slutar du genast upp med det här, Jessie.
Jag älskar dig.
Försvinn, alfapust.
Kära församling.
-Vi är församlade här i dag. -Sitt! Spela död!
Jag har känt Celeste åtta minuter, men ser att hon älskar Steve.
Som jag också känt åtta minuter.
Du gräver din egen grav, Fido.
Tager du, Celeste Van Martin, denne Steven Mills till din äkta make?
I nöd...
...och lust, tills döden skiljer er åt? Jag förklarar er man och hustru.
-...min hundälskare -Ta ner hunden!
-Du övergav mig igen! -Jag höll på att gifta mig.
Älskling, vad...?
-Det är nog en holländsk sed. -Hon kanske sätter tulpanlökar.
-Hur kom Dave upp dit, älskling? -Dave! Rör dig inte!
Frivilliga! Jeff, Woody!
-Jag kanske får kyssa bruden först? -Javisst.
-Jag har honom! -Bra!
Ja, just det. Tack.
Hallå där!
Var hittade du den här klänningen?
Det är han! Fort, pappa, borsten!
Jag kommer. Här, jag har den.
-Borsten, borsten. -Lugn. Nu är du fin.
-Så vacker du är. -Jag hoppas han gillar mig.
Jag hoppas du gillar honom.
-Hej, jag heter Fred. Till dig. -Tack.
-Steve, Jessies pappa. Mrs Mills. -Angenämt.
-Munsmycken. -Just det, min tandställning.
-Min fru är från Holland, så... -Visst.
Du har lågskor. Bra.
-Ha det så trevligt nu. -Ja. Hon är trygg med mig.
-Adjö. -Verkade inte han lite skum?
-Ska inte du åka till jobbet nu? -Ursäkta?
Du skojar. På bröllopskvällen?
-Nja... -Jag tror inte det.
-Steve! -Jag älskar dig så!
-Hallå? -Jag söker Lucas Budlong.
-Är det du, Budlong? -Ja.
-Det här är Carl Sagan. -Carl Sagan?
Jag tillhör ju presidentens kommitté om utomjordingar.
-Den hemligaste kommittén. -Det visste jag inte.
Han har personligen bett mig instruera dig-
-att återinsätta Steve Mills i labbet i morgon bitti.
-Han sprängde det ju nästan i luften. -Inga men.
Vi har inte råd att slösa miljarder dollar.
-Förstått, tjockskalle? -Ja, jo. Jag...
-Hur mår Skippy? -Hon mår bra.
Säg att jag frågade efter henne. En vacker och åtråvärd kvinna.
Det var Carl Sagan.
Nu till dr Steve för att få något i oss.
Du har rätt, han måste jobba.
Händerna på ratten!
Det är allt vi behöver.
416 dollar och 80 cent.
-Vad är det här? -En diamant.
Vi tar inte emot diamanter. Bara pengar.
Har ni inget mindre?
-Vad gjorde jag nu? -Du nös. Av mjölet.
Det är ju bara människor som nyser. Hur kändes det?
Mycket konstigt. Mycket skönt. Befriande.
-Här bor jag. -Jag hade trevligt.
-Kan vi göra om det? -Nästa gång kan vi kanske dansa.
-Jag är utsvulten. -Okej.
Precis vad jag behövde.
-Gatan är ju rena festbuffén. -Vi har jobb att göra.
Har du sett Rons uppfinning? Tryckknappar som liknar knappar.
Fast de rostar i tvätten.
-God morgon. -Jag har lagat frukost åt min familj.
-Är det det du har sysslat med? -Har ni sovit gott?
Hallå? Dr Budlong. Hur står det till?
Fint, tack.
Nej, jag känner inte dr Sagan personligen.
Presidentens allra hemligaste hemlighet?
Nja, jag...
Jag har också tänkt på det. Skadorna och allt det där.
Kanske det... Verkligen?
Menar ni det? När kan jag börja?
Inte i dag. Jag är nygift.
Ja, en utländsk flicka.
Hon är fantastiskt vacker. Bra.
Ja. Tack.
Ni och Skippy minns säkert hur det var.
Mrs Mills här. Bry er inte om min man.
Hon är där om 15 minuter. Adjö.
Jag vill inte gå till jobbet i dag. Vi är nygifta.
-Jag vill städa upp här. -Jag städar skinande rent.
Har du sett någon smutsig gata i Haag? Vi kan städning.
Vi gör det tillsammans. Och tittar på mina Durante-filmer.
Nu sätter vi punkt för fånerierna.
Armbryning. Vinnaren diskar.
-Vill du verkligen det här? -Kom igen nu.
Ett, två, tre. Damen vinner.
-Ät upp och börja jobba. -Vilken underarm du har.
Och 400 megawatt och blixtar räcker inte för att nå extragalaxen.
-Din martini. - Vill du ha en? -Nej tack.
Just det.
Här kommer kalkonen.
Hugg in, nu. Ät fort och förverkliga er själva.
Jag ska bädda sängarna.
-Det var inte lite. -Känns inte det här märkligt, pappa?
-Din styvmor kan överraska. -Jag vet hur glad du är.
Och jag vill inte ta ifrån dig lyckan...
-...men i går kväll... -Ja, hur var dejten?
Jag såg henne dricka batterivätska ur din bil.
Och hon tog en brännhet plåt med bara händerna.
Jag vill helst inte gå till labbet.
Din nya mamma...styvmamma, älskar dig jättemycket.
Hon försöker hitta sin plats.
-Hon inser att det kan bli... -Och om bilen inte startar?
Du måste ha drömt, Jessie.
-Hej då. -Inte du, inte du.
Vi gör huset på 14 sekunder. Rådet står för blixten.
Han gör överföringen och vi har 92 ljusår hem.
-Mills här. -Kom hem fort. Huset brinner.
Du kan inte gå nu. Tänk om det börjar regna?
-Jessie! -Kom inte hit.
Nej, det är inte som du tror.
Jessie!
Du är en utomjording!
Gud...!
Och du! Tyst!
-Släpp ner henne, Bag. -Vad vill du?
Vi är från Co-sign i 8:e, 92 ljusår och två solsystem bort.
Din pappa penetrerade vår atmosfär för nio dagar sedan.
Vi måste upprepa den överföringen om 12 timmar-
-annars går vi under.
Men han vet ju inte hur han gjorde.
-Vi utgår från att det är en lögn. -Nej.
Du borde känna honom nu för att veta det.
-Var det bara en olyckshändelse? -Nej!
-Tonåringen ljuger också. -Nej, jag tror inte det.
Vi måste veta, annars blir vi kvar här.
Men min pappa då? Han älskar dig.
För första gången på fem år.
Han kommer aldrig över det.
Celeste bryr sig inte. - Eller hur, Celeste?
-Eller hur, Celeste?! -Rätt!
-Säg inget, så släpper vi ner dig. -Nej!
Jag har befälet här.
-Vänta tills vi är borta. -Bara ni inte gör honom illa.
Släpp ner henne. Släpp ner henne!
Det där var inte nödvändigt.
Ge tillbaka hunden skallet.
Din attityd stinker, Celeste.
-Ciao, baby. -Brinner det?
-Gick det bra? -Pappa!
-Du sa att det brann. -Jag var tvungen.
-Vardagsrummet är välstädat. -Varför ljög du för mig?
Jag var tvungen. Du är gift med en utomjording, pappa.
Celeste kommer från en plats 92 ljusår och två solsystem härifrån.
-Nu ska du ha terapi. -Hon satte mig taket i tio minuter.
Celeste kommer inte från en annan planet, Jessie.
Din styvmamma är inte en utomjording.
Det är rena fantasierna.
Tror du inte att jag kan utomjordingar?
Varför sover och äter hon aldrig?
Och får ett nytt vardagsrum på ett kick?
Det finns ett otäckt öga i den där väskan.
-Som att bilen vägrade starta? -Titta i den.
Okej. Jag kom hem från labbet för att titta i en väska.
Fint, det är bra.
Läppstift. "Passion Pink".
Mascara. Ovanligt, eller hur?
Bomullspinnar. Ett öga! Ett öga!
-Det finns inget öga här. -Det fanns där förut.
Hon tog i baconet utan grytlapp.
Och all maten hon lagade till frukost?
Du vägrar tro mig. Hon är borta om 12 timmar. Varför lyssnar du inte?
Se så nu, gumman. Kom tillbaka, Jessie. Jessie!
Vad tänker du göra, Jessie? Vänta!
Kom tillbaka, Jessie! Åk inte på gatan.
Nu kommer du genast tillbaka med den där cykeln. Jessie!
-Stanna! -Vad är det?
Jessie! Jessie...!
Jessie!
-Nej! -Inte det.
-Jessie! -Pappa!
Jag såg henne inte. Är hon oskadd?
-Det är ingen fara. -Jag såg henne inte.
Du avslöjade dig för att rädda mitt liv.
Jag kommer strax.
-Hej. -Hej.
Måste du verkligen ge dig av?
Det är likadant på bägge planeterna.
När man lärt känna någon, måste de ge sig av.
Först var det min mamma som måste ge sig av.
Jag vet att du måste. Det här är inte ditt hem, jag förstår det.
Kan du inte vänta till i morgon bitti?
Jag ska försöka.
Nå, var är rymdskeppet?
Bakom din måne, Steve.
Vad gör du där uppe? Planerar att krossa hjärtan?
Vi befinner oss där ni kommer att vara om 5 500 år. Kanske.
Jag är 1 296 år gammal.
Vi förökar oss genom syntes i en petriskål.
Vi utnyttjar 104 procent av hjärnan, till skillnad mot era 36 procent.
Vi lever i perfekt harmoni-
-förbättrar vår civilisation utan de svängningar ni har här.
Jag förstår. Som ett slags Schweiz.
-Varför föröka er i en petriskål? -Sex är ineffektivt.
Så ni bara skippade det?
Det var nog lite förhastat, medger jag.
Gifte jag mig med en oskuld? Mamma skulle ha varit stolt.
-Åker ni aldrig på semester? -Det är klart att vi gör.
-Vad sysslar ni med då? -Matte.
-Vad roar ni er med? -Diagram.
Vi åker till varma platser och håller handen.
Synd att ni inte äter mat. Det är ett nöje.
Finner ni nöje i mat? Nej tack.
Om du vill höra mina hemligheter, ät min smörgås.
Tugga, tugga!
Hm, det här är ju kul.
Vad är det för något?
Skicka och ost med majonnäs på rågbröd.
Det känns så skönt mot gommen och tungan.
-Det här är roligt. -Här, skölj ner det.
-Det här får mig att le också. -Seagram's Scotch Whisky.
Gillade du mig över huvud taget, Celeste?
Åh, Steve. Självklart gjorde jag det. Jag gör det.
-Så det var inte enbart fysik? -Inte alls.
Var jag en jordvarelse, skulle jag göra precis så.
-Det kanske tog lite tid... -Varför måste du åka?
Tänk om jag aldrig gör överföringen igen?
Då kan ingen använda den mot er.
Det är inte likt er.
Utan den där överföringen, dör min planet.
-Är du arg på mig? -Arg? Jag är rasande.
Jag är förvirrad, upprörd, frustrerad!
Du är allt jag drömt om, så är du utomjording.
Om jag gör överföringen och räddar er, mister jag dig.
Annars blir du kvar, men jag tar kål på en hel planet.
Jag är usel jordvarelse. Och hunden avskyr mig.
Hunden älskar dig, vi älskar dig allihop.
Förstår du inte? Det är det som gör det så svårt.
Det är därför jag är så kluven, som Durante.
-Ja, Durante. -Du vet...
-Det är så jag känner det. -Kan du den där låten?
Jag känner mig precis som du och Durante.
Jag vill inte ge mig av, men jag kan inte stanna.
Jag vet vad jag känner. Jag vill att du stannar här.
Steve...
Snacka om att vara fast i sitt jobb.
Hela mitt liv sökte jag liv där ute. När jag fann, gifte jag mig med det.
Blixtar. Aj! Jag fick en stöt.
Statisk elektricitet. Metallen i Rons knappar.
Metall. Knappar. Rons knappar.
Buren runt Klystronröret.
Där har vi det! Kom med här!
Han vet. Han är en äkta vetenskapsman.
Du inser väl, att så snart vi fått kontakt måste vi ge oss av.
-Direkt efter att vi har dödat dem. -Dödat?!
Inte bara dem. Hela Jorden.
Vi tar det vi skulle ha och lämnar Jorden som vi fann den.
Beklagar, gumman. Vi förstör allt - människor, land, hav.
Rådet har sagt åt mig att ta hand om det.
-Vi ska inte göra någonting. -Åtta minuter efter överföringen.
Jessie!
Jessie, älskling. Det är dags. Vakna.
-Ja. -Det är Celeste, Ron.
Celeste! Hej! Ron här.
Det fungerar inte, Ron. Steve och jag passar bara inte ihop.
Vår fysiska relation är inte som den borde vara.
Jag behöver få prata med dig.
-Om er fysiska relation? -Just det.
Kan du komma till labbet, så får vi prata där?
Ja, naturligtvis. Men han är ju min bror.
Steve behöver inget få veta.
Och Ron, kan du göra mig en pytteliten tjänst?
Jag glömde min väska i sovrummet. Hej då.
Åh, hur ska jag göra? Min egen bror. Det här är fruktansvärt.
Min egen bror! Samtidigt...
Var har du varit? Regnet kan upphöra.
Vi måste ha en konduktor, Grady. En ledare.
-Något som... -Massivt tenn.
Nästa år ska jag ta emot Nobelpriset och förklara för dem.
Steve, älskling. Skynda dig.
Såg du, Grady? Ronnie lade kavajen på stolen och det blev kortslutning.
Elimpulser studsade mellan röret och knapparna.
Väl över 400 megawatt!
Teleskopet är på plats. Berätta för dr Sagan om min insats.
Carl Sagan? Ja, naturligtvis.
-Nu behöver vi bara blixten. -Tack.
Passa monitorerna. Ta på de här.
Ta på de här.
-Gör klart attraktorerna. -Attraktorer.
-Jag måste prata med dig, Steve. -Bag!
Du har undertecknat din egen dödsdom, syster!
-Initiera systemet. -Systemet initieras.
-Jag måste, jag älskar din fru. -Reflektorerna, Steve!
Klart! Klart! Nu!
Herrejösses!
Toppen! Allt är som vanligt här.
-Titta, pappa! -Jag vet, jag vet!
Vi gjorde det igen! Vetenskapen!
Hörde inte vad jag sa? Jag är kär i din fru.
Hon älskar mig. Vi måste prata.
-Gör dig av med den där väskan. -Väskan?
Den kommer att förgöra er planet.
Jag älskar dig. Vad är det i den?
Lite eyeliner, lite läppstift, ett litet öga.
Steve...!
Lampor släck!
Steve!
T minus 10 sekunder.
Tio, nio, åtta. Jag är oförstörbar.
Sju, sex, fem, fyra, tre, två...
Gör kvinnan en tjänst och ögat i väskan anfaller.
-Är handväskan död? -Naturligtvis, din dumbom.
Var vänliga och gå ut.
Åh, nej! Nej, nej, nej.
Jag befinner mig i Helvetet. Det här är Helvetet.
Överföringen lyckades. Vår gravitation återgår, vi är räddade.
Varför är den här planeten kvar, Celeste?
-Ni sa inget om att förgöra den. -Vi måste. De kan förgöra oss.
Dr Mills avsåg aldrig att skada någon.
Det är alltför mycket konstiga och bra saker här.
De har krig, likgiltighet, lidande.
-Ja, men de har även jitterbuggare. -Tramsigheter!
Barn. Skämt.
Skicka och ost på rågbröd. Majonnäs.
Mediokert.
Och de vet hur man älskar. Nyser.
Och Jimmy Durante!
-Jimmy? -Ja.
-Visa mig Jimmy. -Ni ska få se Jimmy. Ska bli.
De vill se Jimmy. Kom igen, Jim.
Grady.
Jimmy Durante i "Han som kom till middag".
Hallå där, ni omnipotenta supervarelser från en annan planet.
Börja!
-Döda dem! -Skippy! Var är du?
Du, där! Det här är en engelsk bil.
Vi har aldrig haft nysningar.
Huvudet snurrar, kroppen känns levande. Vad mer liknar det här?
-Kan ni se med mina ögon? -Naturligtvis.
Då förstår ni varför nu.
-Jag förstår. -Ja.
Den här så kallade...Jorden.
Den förtjänar djupare studier. Den är för märklig att förgöras.
Den får bli kvar.
Dags att komma hem, Celeste.
Kom hem nu, Celeste.
Jag är hemma.
Jag kan inte ge mig av.
-Det går inte. -Du måste återvända, Celeste.
Vänta. Hör på här.
Steve Mills här. Ni verkar vara förnuftiga supermänniskor.
Vi måste hitta en lösning här.
Jag är förälskad i er extragalaktiska sonderare.
-Vad då "nej"? -Berätta om krig, kärlek, förvirring.
Ursäkta mig.
-Vill ni höra om hur man älskar? -Vi vill höra om allt.
-Är nån lika snygg som hon där uppe? -Alla ser ut som hon.
-Ännu snyggare. -Det är omöjligt.
Han vet mer än jag om allt som försiggår här nere.
-En intressant tanke. -Han får följa med.
-Vem kör? -Winnek Woofet och 12:e kommandot.
Gode Gud!
Du milde! Hon ser precis ut som prinsessan Stephanie.
Hon liknar prinsessan Stephanie också.
-Om du säger det, så. -Nej, de...
De ser alla ut som prinsessan Stephanie.
Hurra!
-Får jag fråga en sak? -Ja.
Skulle min Rolls vara imponerande?
-Kanske det. -Får jag ta med den?
Ja, ja!
-Farväl, min kära. -Hej då, farbror Ron.
Farväl, min kära. Förlåt mig.
Är du säker, Ronnie? Det är ett radikalt steg.
Steve, de ser alla ut som prinsessan Stephanie.
Visst gör de.
Tiden går.
Var är nycklarna till ditt strandhus?
Njut.
Lycklig resa. Flygtur.
Försvinn från den här planeten.
Ja!
-Kör upp. -Det är bra, älskling.
-Vad är det för något? -En Rolls-Royce.
Vi hör av oss, Celeste. Njut av att vara människa, så länge det varar.
-Ska vi bolla, pappa? -Nej, tack.
Celeste och jag ska gå upp och få oss lite...sömn.
-Jag fattar. -Jag kommer strax.
-Är du människa eller inte? -Människa. I varje liten del.
Så all den där kraften försvann med Bag?
Kom igen!
Ja!
God natt, mrs Calabash, var ni än befinner er.
Text: Ansis Grinbergs www.sdimedia.com